Der var engang, hvor guderne levede blandt menneskene.
Og menneskene forsøgte at måle sig med gudernes styrke og magt.
Barnet sparker.
Vil du helst have en bror eller en søster?
Gå ud og leg.
Må fortryllelsen være klarere end vand og tungere end guld.
Løb hen og hent mor!
- Mezhamir. - Kom, mor.
Mezhamir!
Stop, min søn.
Rør hende ikke!
Mor! Løb, mor.
- Hun er ikke dårlig. - Mor!
Løb, mor!
- Din mær! - Mor.
Hun er din
Mor!
Mor! Mor…
Din lille møgunge. Slå ham ikke ihjel.
Før ham til minerne. Der kan han rådne op.
- Her er sværdet, min herre. - Det er ikke så ringe.
Det er bedre end mit, for det er lavet af en smed.
Wolfhound
Hvad er der, Ødelagte Vinge?
Farvel.
- Hvad sker der? - Han stjal og lo ad mig.
- De må af sted. - Han kender ikke hemmeligheden.
En ny slave til herren.
Fortsæt.
Den gamle er stadig et uhyre. Vimitar ville aldrig have sendt mig.
Vi bliver aldrig enige med hans far, Kannibalen.
Vi rejser herfra ved solopgang.
Hvem er du?
En slave?
Hvem var manden med ulven på hånden?
Hvem var han?
Dræb mig ikke!
- Gå med dig. - Red mig!
Husbonden er død!
Giv mig din hånd.
Følg med mig!
- Hop. - Nej!
Kom nu, vær ikke bange. Hop!
Hop!
Hurtigere.
Hold fast.
En ubuden gæst!
Hold fast!
Vi er lukket inde!
Der er en hemmelig løngang. Drej lygten.
- Ud! - Vi kan ikke efterlade ham her!
Den åbnes.
Løb. Red jer selv.
Månelysets præstinde, moder Kendarat. Jeg vil finde krigeren.
Du behøver ikke at finde ham.
Verden styres af kærlighed.
Det er slutningen på ondskabens herredømme. Hvordan blev han slået?
Kannibalen var uovervindelig. Du må have trænet i lang tid.
- Ja, i lang tid. - Jeg ville gerne selv have dræbt ham.
- Hvordan kendte du til løngangen? - Det var mig, der byggede borgen.
- Kannibalens borg? - Han belønnede mig rigeligt, ikke?
Jeg ventede på, at du skulle finde ham.
- En blind kan se ting, I ikke ser. - Ser du ind i fremtiden?
- Sommetider. - Kan du sige, hvad det her er?
Det er en nøgle.
Jeg kan ikke se alt, men jeg tror, at svaret på mysteriet er i Galirad.
- Hvad er det for en nøgle? - Den åbner Himlens porte.
Det var derfor, Kannibalen vogtede så nidkært over den!
Vi må af sted til Galirad. Har du været der før?
Jeg har andre planer.
Vær hilset, de herrer. Hvor ender den her vej?
Vejen går til Galirad,
- Kan I tage pigen og den gamle med? - Vi vil ikke have passagerer med.
- Det er en farlig egn. - Jeg hyrer ikke vagter på vejen.
Stands
Bed dine vagter om at prøve at tvinge mig væk fra vejen.
Som du ønsker.
Hvad siger du så, kriger?
Hent prinsessens kappe.
Stop! Nu er det nok.
Dæk dig til Ellers generer du mine krigere.
- Hvad hedder den nye livvagt? - Kald mig bare Wolfhound.
Din lille stakkel.
Hvis jeg havde nål og tråd, ville jeg sy din vinge.
Kan du det?
- Sig, at soldaterne skal bære brynje. - Kend din plads.
Find hende!
Bloker vejen!
Herhenne! Kravl under her. Af sted!
Hjælp! Hjælp os.
Lever du? Tag det her.
Hvor er din frue?
Hvor er hun?
Sig det!
- Kom her. - De lokkede dem hertil,
Gå med dig.
Det er mit sværd. Jeg har vundet det i kamp.
Giv ham det.
Se at komme af sted! Fart på!
Hvad? Skal jeg kalde dem tilbage?
Fremmede, I må gerne komme tilbage.
Tænk på dine medrejsende. Du kan ikke forsvare dem alene.
- Hvorfor jager han dig? - Det ved jeg ikke.
Lovet være guderne! Vi er omsider nået frem!
Værsgo.
Underligt! Hvorfor er det så koldt midt om sommeren?
Jeg kan se, at der hviler en forfærdelig forbandelse over byen.
Men du gjorde ret i at tage hertil. Sværdet fører dig til den, du søger.
- Vil du have en stærk rustning? - Jeg har et spørgsmål.
Kan du genkende det her sværd?
Har du set det før?
- Ja, det virker bekendt. - Hvem tilhører det?
-Lad os komme forbi, -i kongens navn…
Læg den skurk i lænker og henret ham ved solopgang.
- Fred være med jer. - Søster!
I dag er en glædens dag for Galirad. Zhadoba er blevet fanget.
Jeg genkendte ham. Min familie faldt for Zhadobas sværd.
Vis mig sværdet.
- Er det dit? - Jeg har vundet det i kamp.
Han lyver! Se bare uhyret på hans skulder.
- Det ville en god mand ikke have. - Det er ikke Zhadoba.
- Prøver du at behage alle? - Luchezar!
Det går ikke. En hersker er altid alene.
Den morder har plaget vores by, og du vil slippe ham fri?
Din far er væk, så jeg bestemmer: Læg ham i lænker!
- Moranas krigere bærer vel et mærke? - Ja, et ulvehoved.
- På højre hånd. - Zhadoba har et der.
Vis mig din hånd.
Nu siger jeg det for sidste gang: Den mand er ikke Zhadoba.
Tilgiv den gamle og bær ikke nag over for min kusine.
Tag den her gave og lad alle vide, at sandheden hersker i Galirad.
Jeg har nål og tråd. Du sagde, at du kunne sy vingen.
Læg en brændeknude på ilden.
Din lille stakkel. Nu bliver du rask.
Hold ud, lille ven.
Jeg mødte prinsessen i dag. De troede, jeg var Zhadoba.
- Hun lod mig gå. - Er hun smuk?
Hvem er Zhadoba? En druide ligesom Kannibalen?
De var fjender. Zhadoba vil ikke ligne et menneske og bærer maske.
- For at besejre Kannibalen. - Hvorfor?
De ville begge to vække Dødens Morana først.
- Hvem var Morana? - En grusom og mægtig gudinde.
Alt hvad hun rørte ved blev forvandlet til sten.
Hun ville gøre alle mennesker til sine slaver.
Under den sidste krig blev en helt født, Han kaldte på Tordenguden-
-som udtalte en forbandelse over hende.
- Hvor er Zhadoba? - Du skal finde hans bytte.
- Og hvor er det? - Han er blevet set nær ved Galirad.
Hans bytte er altså her.
Det her bytte beholder jeg selv.
Kast kvistene på ilden.
Så varmer du dine forfædre og kan bede dem om at beskytte dig.
Se jer omkring. Jeres guder kan ikke beskytte jer længere.
En frygtelig kulde har indhyllet byen Galirad, der engang var så varm.
Tag imod Tvillingeguderne, så redder de byen fra Morana.
Se denne mand. Han bærer bøger og kalder dem hellige.
Men falske profeters ord kan ikke redde ham.
Han er slave og bliver først fri, hvis han tager imod Tvillingeguderne.
Mine guder beskytter også slaver.
Virkelig? Hans guder kan ikke engang beskytte deres egne ord.
- Mine guder er med mig. - Bevis det med et sværd.
Kæmp, slave!
Giv ham et sværd,
Lad ham være.
- Hvem er du? - Jeg skænder ikke andres guder.
Jaså? Er du en kujon?
Din kriger tabte. Lad denne mand gå fri.
Kun hvis du kan købe ham fi.
Du ødelagde min krigers sværd. Giv mig dit eget.
Her er nøglen til hans lænker.
Giv mig sværdet, så tilhører slaven og hans beskidte bøger dig.
Din kappe er ødelagt.
Forsvind, din elendige lejesoldat.
Sælg sværdet til mig.
Sælg det til mig.
Jeg har kun mine bøger. Tag dem.
Jeg vil takke Dem.
- Kom med mig. - De har allerede gjort så meget.
Gør som du vil,
- Tag dem her. Dem kan du få brug for. - Jeg hedder Evrikh.
Red ham.
Giv mig kniven.
Her skal være varmere.
Brændet er vådt.
Hold ud. Giv ikke op.
Min dreng. Det her pulver er magisk.
Men gem lidt til dig selv.
- Hvor er jeg? - Blandt venner. Lig stille.
Spis nu lidt.
Her er mere. Tag det.
Hvem af jer er Wolfhound?
Galirad er plaget. Moranas krigere vil ødelægge vores by.
De sender uvejr ind over byen.
Da druiderne var to, kæmpede de mod hinanden.
Dengang håbede man stadig på, at ingen af dem ville sejre.
Nu er det rygte blevet spredt, at Kannibalen er død.
Jeg har besluttet at indgå en aftale med hans søn, Kuns Vinitar.
Han beskytter os mod Zhadoba, og min datter bliver hans hustru,
Prinsessen skal føres hen til sin trolovede i Velimor.
Hun bliver eskorteret af Dungorm…
- Og af min nevø, Luchezar. - Din trone er i fare.
Efter brylluppet bliver Kuns Vinitar den nye hersker over Galirad.
Jeg vil betale min gæld, inden jeg siger farvel.
Kom nærmere, kriger.
Det, du har mistet, giver jeg dig tilbage…
…og jeg skænker dig denne kappe.
Nu er sværdet i gode hænder.
Tak for jeres godhed og for, at I har været min loyale tjenere.
Pas på, Deres højhed!
Hold ud, hold ud. Giv ikke op.
En af Moranas krigere.
Vær ikke bange, min dreng. Jeg gør dig ikke fortræd.
Må fortryllelsen være klarere end vand-
-højere end bjerge og tungere end guld.
Må mine ord være stærkere end kraften i en underjordisk strøm.
Verden styres af kærlighed.
Sådan. Nu overlever han.
Jeg drømte om noget, der skete for mange år siden.
Jeg var ved at dø, men blev reddet af en kvinde.
- Du skulle have haft en rustning. - Sig mig noget, Deres højhed.
- Hvorfor besøgte De Kannibalen? - Hvad mener du?
Jeg så Dem der.
- Han havde stjålet noget fra mig. - De gik alene, uden vagter?
Jeg stolede ikke på nogen.
Hvorfor vil Zhadoba dræbe Dem? Vent!
Jeg reddede Dem under overfaldet. De kan stole på mig.
Lad mig være Deres livvagt.
Deres højhed. Deres højhed!
Du skal komme dig. Jeg venter.
Jeg har noget vigtigt at sige. Evrikh har tydet nøglen.
Himlens porte lukkede sig bag Morana, men jeg ved, hvor de er.
Vi må finde dem. Kom med os, Wolfhound.
Vi møder alle sammen vores skæbne.
Jeg er prinsessens livvagt.
Lyt til mig. Jeg kan se prinsessens hånd i hendes ægtemands-
-og den er farvet af dit blod. Tag ikke med hende.
Hun vil bringe dig sorg.
"Vil man finde en ulv, må man finde dens bytte."
Det er sådan, det skal foregå.
Karavanens vej er markeret. Vig ikke fra den.
Lad ingen se kortet. Kun du, Dungorm og Luchezar har det.
Tilgiv mig, min pige. Tilgiv mig.
Vær ikke bekymret, far. Du har gjort det rette.
Du kan vælge en anden vej og forandre din skæbne.
Hvis det bliver krone, tager du med prinsessen.
Jeg har besluttet mig. I bliver, men jeg går min egen vej.
Her er der jo varmt, Deres højhed.
Det er ham derovre.
Græd ikke. Jeg græd ikke, da jeg forlod byen. Jeg var yngre end dig.
Ville du gerne vende tilbage?
Din morfar fik mig som gave, så jeg kunne ikke vende tilbage.
Der venter dig den samme skæbne.
Er du prinsessens nye livvagt? Du kan vist lide rå mænd.
Stands
Jeg hilser dig, mægtige beskytter.
- Her er farligt, Deres højhed. - Lad pigen være i fred.
Vi er endnu på Galirads jord. Lad hende sige farvel.
- Efterlod du nogle venner i Galirad? - De tog af sted.
- Hvor rejste de hen? - De ville finde et bedre sted.
De burde sidde i vognen.
Stig ind.
Ind i vognen!
- Hvor er Zhadoba? - Jeg skal nok røbe det hele.
Sådan.
- En af Moranas krigere! - Jeg nåede det lige.
Fars kort!
Her er den.
Hvorfor forfølger Zhadoba prinsessen?
Den gode spænder altid ben for den onde.
En smed smedede et sværd, som kunne dræbe Morana.
Zhadoba og Kannibalen dræbte hele smedens klan.
Selv børnene.
Stands
Hvad var det?
- Hvem er I? - Jeg er prinsesse Jelena.
Vi kommer med fred, Læg jeres våben.
Lad hende komme igennem.
Bland jer ikke, uanset hvad der sker. Det er en ordre!
Hjælp os! Barnet har ikke gjort noget galt.
Vores guder har givet os til opgave at bede om velsignelse fra rejsende.
Moder til Skovbærbørnene, den store Karill-
-sortbjørnens overmand, byder jer velkommen til Kharyukernas land.
Velsignet er vores domstol og må retfærdighed råde.
Red os
Hvilken forbrydelse har denne kvinde begået?
- Hun er en heks og må dø. - Hvad har hun gjort?
Hun har forbandet vores folk med en pest.
Hvordan gik det til, vise herskerinde?
Hun kom fra et fjernt land for at heale os, ja, selv vore børn.
Da Karills svigerdatter skulle føde i skoven, gik heksen med.
Og dermed overtrådte hun vore forfædres love.
Guderne blev vrede, og barnet er sygeligt.
Han er svag og skrøbelig.
Må vi se barnet? Min healer gør ingen skade.
Red os Hjælp ham.
Den her kvinde har udrettet et mirakel.
Det var barnets skæbne at dø. Hun har reddet ham.
Han lyver! Min søns afkom kan ikke være svagt!
Befri kvinden. Hun kan komme med mig.
Du kan jo prøve.
Wolfhound.
Tag barnet!
Hold fast.
Tak, Wolfhound.
- Hvor kender du min klan fra? - Jeg ved meget.
- Din klan er mægtig. - Ikke længere. Alle er døde.
- Du er her stadig. - Jeg er den sidste.
Wolfhound.
Jeg vil give dig den her flaske.
For at give dig mod.
Er I trætte? Vi er allerede nået halvvejs til Himlens porte.
- Tror du, vi ser Wolfhound igen? - Det ved jeg ikke.
Han kæmper mod skæbner, og skæbnen er en snu fjende.
Kun stjernerne ved, hvad der venter ham på hans færd.
Hvem lærte dig at kæmpe? Hvem var det, Wolfhound?
Jeg har haft mange læremestre.
- Kan du oplære mig? - Nej.
Hvorfor ikke?
En kvinde reddede engang mit liv. Hun var meget klog.
Hun sagde, at det er kærlighed der styrer verden.
- Er du enig i det? - Nej. Styrke betyder alt.
Det er derfor, du har lært at slås.
- Lær mig det. - Hvorfor?
Jeg beder dig. Vis mig, hvad jeg gør, hvis jeg udsættes for bagholdsangreb.
-Jeg gør dig måske fortræd, -Lær mig det.
Slå mig. Slå mig.
Nu kommer slaget.
- Er det Zhadoba, du frygter? - Vis mig det igen.
- Nej. - Slå mig.
Slå mig.
Igen.
En gang til,
Igen.
En gang til,
Stands
- Den gamle vej er kortere. - Den tager vi,
Men den går gennem sumpen. Den hjemsøges af fortabte sjæle.
Moranas druider ved, hvordan man kalder dem frem fra sumpen.
Tænk på pigen. Frist ikke guderne.
Er du også bange for spøgelser? Eller siger din livvagt nej?
De Kayeranske sumpe er Zhadobas område.
Wolfhound?
- Det er Deres højheds beslutning. - Vi tager den gamle vej.
- Jamen… - Vi tager den gamle vej!
- Kan du godt lide den, Vereja? - Ja.
-Dæk dig ti -Wolfhound!
- Hvorfor valgte du den gamle vej? - Fordi vi var tvunget til det.
Tror du på spøgelser?
Min farfar så dem.
Han havde slået lejr med sine kammerater og hørte en brølen.
Han havde aldrig hørt noget så slemt, Han så en skygge i tågen.
Den kom nærmere og nærmere. Hans venner forsvandt en for en…
En helligdom tilegnet Morana?
Næppe, men den var pragtfuld.
Hvor har du været? Du er min livvagt, ikke Ertans.
Tilgiv mig, Deres højhed.
- En hersker er dømt til ensomhed. - Savner du Galirad?
Men hvad er vigtigst, Galirad eller dit eget liv?
- Du ved, hvad der er vigtigst. - Og hvis det gjaldt mit liv?
Hvorfor spørger du om det?
Tag en brynje på, før De går i seng.
Gør det, For min skyld.
De kommer!
Deres højhed!
Kom med mig!
Kom med mig hen til helligdommen.
Pas på!
Vær ikke bange.
Tag den her, Deres nåde.
Zhadoba!
Hvad er det der?
Det er sådan, Moranas druider kalder på de fortabte sjæle.
De er bange for ilden!
- Tag den her, Wolfhound. - Hvad laver du?
Hvad laver du?
Red, hjælp og beskyt os, Guder!
Jeg beder ikke for min egen skyld, men send os et mirakel.
-Luchezar, -Kære kusine.
Lovet være guderne, du er i live.
Vi jagede dem væk og fik reddet brudeudstyret. Zhadoba er flygtet.
Send bud til brudgommen og bed ham om at møde os.
Giv Hans nåde det her.
Du sagde, at det ville være nemt.
- Livvagten blandede sig igen. - Du har måske ombestemt dig?
Man har sendt bud til Velimor. Brudgommen møder prinsessen.
- Elsker du din kusine? - Vi voksede op sammen.
- Elsker du Galirad? - Lad hende gå.
Hun må dø. I nat skal du føre mig til hende.
Selv om hun ikke dør nu, finder jeg hende senere.
Men så hersker hendes mand i Galirad.
Han bliver konge. Du gør ikke. Hæld sovemidlet i livvagtens flaske.
- Sikke en smuk sang. - Den synges af slaver fjerne steder.
- Hvad handler den om? - At man kan forandre sin skæbne.
- Det kan ikke engang en konge. - Det siger sangen.
I minerne under Krystalbjergene levede en slave.
Han besejrede den mest grusomme slaveherre og slap fri.
Den eneste der har forladt minerne. Sangen handler om ham.
Rejs dig op. Pigen venter på dig.
Sangen handlede om dig.
Du var slaven, som rejste sig og ville hævne sin klan.
Det var dig, der slog Kannibalen ihjel.
- Ja. - For mange år siden…
…besejrede en af mine forfædre Morana.
Han låste hendes hjerte inde bag Himlens porte.
Jeg er den eneste, der kender hemmeligheden.
Det er derfor, Moranas krigere forfølger mig.
Zhadoba tror, at forbandelsen brydes, hvis han slår mig ihjel.
Kannibalen troede, at han skulle bruge nøglen til Himlens porte.
Nøglen var Galirads mest værdifulde skat.
- Og? - Så stjal Kannibalen den fra mig…
…og en isnende kulde indhyllede Galirad.
- Mine venner har nøglen. - Dine venner?
De må aflevere den igen. Nøglen skal stå på Gudernes alter,
- Så kommer varmen til Galirad. - Det ved de ikke.
De er på vej til Himlens porte for at åbne dem.
- Det vil aldrig lykkes. - De har tydet skriften.
For at åbne Himlens porte skal Morana befries.
Og for at befri Morana skal mit blod udgydes på nøglen.
Jeg vil have en søn, men ikke med en mand, jeg aldrig har set.
Jeg vil føde din søn, Wolfhound.
Wolfhound!
Deres højhed!
- Hvem er du? - Jeg er prinsessens livvagt.
- Hvor er min brud? - Deres højhed.
Bliv her.
Det er den kujon, der myrdede Deres far, Deres højhed.
Kuns Vinitary blev kaldt Kannibalen. Han var min far.
Du myrdede ham. Forsvar dig, ellers er du en kujon.
Slave!
Wolfhound!
Gør det ikke, Wolfhound.
Det er hendes kammerjomfru!
Wolfhound… Wolfhound…
De…har ført hende til Slotsbjerget.
- Hvem har gjort? - Luchezar og Zhadoba.
De vil ofre hende til Morana.
Hvor var du, Wolfhound?
Hun… Hun kaldte på dig.
Hun råbte på dig…
Nej! Skyd ikke!
Han fører os til hende.
Hvad sker der?
Hvor er du? Kom og hjælp til.
Hvad laver I?
- Deres højhed! - Wolfhound!
Jeg vidste, at du ville komme til os.
De tog os til fange på vejen og stjal nøglen.
Hvor er prinsessen?
Tilgiv mig, kære kusine.
Slå ham ihjel!
Af sted! Red prinsessen.
- Skynd jer! - Skynd jer.
- Wolfhound. - Løb, Deres højhed.
Stands
- Løb væk herfra. - Red prinsessen.
Wolfhound!
Kom med mig.
Wolfhound!
Må Guderne redde os!
Gud over mit folk, du som frembringer torden.
For disse gode menneskers skyld, hjælp os!
Jeg må have varme.
Dø ikke fra mig, Wolfhound.
Wolfhound.
Er det der min bror?
Det her har du skænket til andre.
Rejs dig. Hvem skal ellers føre vores klan videre?
Se, Himlens porte er åbne!
Her er Deres mand, Deres højhed.
Det her er Deres brud.
Du har brudt forbandelsen, Wolfhound.
Skæbnen styrer ikke dig. Du har skabt din egen skæbne.
Oversættelse: PrimeText International AB, 2007
Textadmin: www.primetext tv 2007 PrimeText International AB